1969 Omul aterizează pe lună. Populația lumii = 3,6 miliarde
2009 E lansat telescopul Kepler în căutarea de planete asemănătoare pământului.
Populația lumii = 6,76 miliarde.
2153 Sonda Paleo-17 aterizează pe planeta Tanis.
Populația lumii = 24,34 miliarde. Lipsa de hrană și de apă e un lucru comun.
2174 Bătălia pentru resursele limitate ale pământului, ajunge la punctul fierbinte.
E lansată nava spațială Elysium.
Voi sunteți tot ce a mai rămas din noi.
Succes. Dumnezeu să vă binecuvânteze.
Mergeți cu Dumnezeu.
Subtitrarea: Dorula/FlorinA www.subtitrari-noi.ro/Subtitrari-noi Team
Bower.
În caz de pierderi de memorie...
datorate îndelungatului hiper somn...
Locotenente!
Locotenente Payton!
- Cine ești? - Sunt Bower.
- Caporal Bower, dle. - Bower.
Vă treziți din hiper somnul prelungit.
- Bower. - E dezorientarea...
- Ia nenorocita de lumină din ochii mei. - Îmi pare rău, dle.
- Unde dracu' suntem? - La bordul lui Elysium.
Elysium...
unde... suntem?
- Nu știu. - Unde-i restul echipajului?
E schimbul nostru? Rotația noastră?
- Cred că da. - Nu trebuiau să fie aici să ne trezească?
Nu știu.
- Stinge lumina. - Stați puțin.
Avem câteva probleme cu curentul, dle.
- Cine te-a sculat? - Trebuie să fi fost computerele de zbor.
- Nu e nimeni aici, cu excepția noastră. - E frig.
M-am trezit de cel puțin o oră. Nu-mi amintesc nimic.
Ultima dată când m-am târât dintr-o cameră hiper,
a durat ceva până mi-am revenit.
Care a fost... ultimul dvs. zbor, dle.?
Nu știu.
Domnule, știți încotro mergem? Îmi aduc aminte antrenamentul...
dar nu scopul, destinația, misiunea.
Mă gândeam că-mi spui tu.
Asta e nava noastră și asta trebuia închis în poziție.
Și în spatele acelei uși, ar trebui să fie puntea de comandă.
Iisuse. Cineva a încercat să iasă.
Locotenente.
- Niciunul din activatoare nu merge. - Da, mi-am imaginat.
Fără cadrul principal, nu ne putem conecta.
Stai puțin.
Cel puțin putem încerca asta să vedem dacă merge.
Nici măcar nu m-am gândit la asta.
Bine.
Locotenent Payton de la comandă, recepționează cineva?
Locotenentul Payton, echipa de zbor...
- Cinci. - De unde știi asta?
Locotenentul Payton, echipa de zbor 5, recepționează cineva?
Răspunde cineva?
Locotenent Payton, echipa de zbor 5, e cineva treaz acolo?
Echipa 4 trebuia să fie aici pentru schimb. Unde ar putea fi?
Poate nu ne pot răspunde.
Unde au dispărut?
Sistemul electric trebuie să fi oprit variația liberă a circuitelor,
sau ceva anulează rețeaua care nu vrea să se deschidă. Ce crezi?
E cineva acolo sus.
Ventilația.
Sistemul repornește după fiecare supratensiune, asta ar putea fi ceva.
Ascultă. Zic să ieșim de aici.
Prefer să fiu afară sus, decât înțepenit în mijloc, tu nu?
Test, test.
Recepție.
Al doilea locotenent trebuie să fi trecut pe aici. E singura ieșire.
- E al dracu' de întuneric aici. - Nu-ți fă griji, găsește prima ieșire.
Sau întoarce-te aici să deschidem ușa din afară.
Cum stăm?
- Vezi ceva? - Nimic.
Totuși e semnal.
Nu e nimeni nici aici.
Dar la tine?
Supratensiunea continuă să vină în incrementări mai lungi, așa cum ai zis.
Timingul reactorului e oprit din miez.
Încearcă să se reconecteze, dar n-o va face până nu e resetat.
De unde știi asta?
Nu știu. Nu-mi pot aminti nici...
Știu tot ce trebuie știu despre nenorocitul de reactor.
Ți-a rămas de la antrenament.
Trebuie să fie o continuare a antrenamentului.
Am găsit o intersecție.
Am recepționat. Crezi că e ceva promițător?
Toate sunt la fel. Nimic.
- Fac la stânga, notează. - La stânga să fie.
Payton!
Payton. Payton, recepționezi?
Nu pot spune dacă merg în cer.
Nu pot respira. Payton!
Recepționezi?
Sunt aici, sunt aici.
Ușurel amice, respiră ușor. Ascultă-mă.
- Vreau doar să mă ridic în picioare. - Rămâi calm.
Nu pot să respir.
Oprește-te și ascultă-mă. Vreau să te întorci aici.
Să mă întorc?
Glumești dracu'? Nu mă pot nici măcar întoarce.
- Știi cât de departe am ajuns? - Ascultă-mă.
Vreau doar să ies dracu' din chestia asta.
Gândește-te la altceva.
La ce?
Poate nu e cel mai bun moment să-ți spun, dar am deschis ușa.
Glumești dracu'?
Da... glumesc.
Vezi, n-a fost așa rău.
O să te scoatem din asta, o să ne gândim la asta împreună.
Mă auzi?
Ai petrecut ani de zile în camera hiper. Câteva momente mai grele nu te vor ucide.
Îmi amintesc că era schimbul nostru de serviciu.
Dacă eram echipa 5, am dormit opt ani.
N-ai fost aici aiurea, ai fost selectat.
Acest zbor a avut ceva special.
Cineva a trecut pe aici.
Stai puțin.
Ce se întâmplă?
Sunt într-un unghi... rahat, sunt în unghi, sunt înclinat.
Ce s-a întâmplat?
Ce este?
Bower. Ești rănit?
Te aud respirând. Ești în regulă?
Mă auzi?
Bower.
Ești bine?
L-am găsit pe Cooper. E mort.
Sunt în vestiarul de afară.
Bower.
Te simți bine?
Ăsta-i un compartiment de deasupra.
Am ieșit.
Payton.
Bower, mă auzi?
Recepționezi?
Payton, ești acolo?
Payton, mă auzi?
Payton, mă recepționezi?
Payton
Caporal, mă auzi?
Caporale, mă auzi?
Să te ia dracu'
Iisuse... Oprește!
N-o să mă fug, bine?
Nu-mi pasă dacă furi sau faci altceva aici.
Vreau să-ți pun doar 2 întrebări.
Cum te-ai trezit?
Alo?
Ești surd?
Alo?
Keine Bewegung. Ya?
Nu mișca.
Sunt din echipajul de zbor.
Nu mișca.
Fac întradevăr parte din echipajul de zbor.
- Scoate-le. - Ce?
Încălțările...
sau ți-o trag.
Acum!
Bower, mă recepționezi?
La naiba, răspunde-mi.
Bower, mă auzi?
Recepționezi?
Nu există procedură pentru asta...
Nu e nicio afurisită de procedură...
Vreau să te calmezi. Aproape ai reușit. O să găsim o cale.
Să ne întoarcem la... la ceilalți tipi.
Tipi?! Aia nu erau "tipi".
Vânau...
Au luat cadavrul...
Nu păreau a fi umani.
Trebuie să contactăm puntea.
- Presupui că e cineva pe punte? - Trebuie să fie.
- Nu putem fi singuri aici. - Singuri sau nu...
putem presupune că vor sosi ajutoare.
Aici nu avem salvare, nu putem întoarce.
Chestia asta nici nu cred că a fost construită ca să se întoarcă.
Ce spui?
Spun că ăsta nu e un transport obișnuit.
Nu adunăm date de pe centură și nu ducem o încărcătură.
Noi suntem încărcătura.
60.000 de oameni într-o singură traiectorie de lansare.
Tanis...
25 de miliarde de oameni ne urmăresc.
Aceste imagini uimitoare ale Tanis, vin de pe sonda Probe,
direct în istoria transmisiunilor.
Imaginile au fost luate de Probe
în timp ce intra pe orbita singurei planete existente, asemănătoare pământului.
Oamenii din întreaga lume privesc, în timp ce Probe, trimis în spațiu,
transferă date ce depășesc și cele mai optimiste așteptări.
Știam că ne așteptam să fie apă pe Tanis,
știam că ne așteptam la temperaturi ridicate, dar întrebările rămân.
Construirea acestei planete e extrem de complexă,
într-o combinație asemănătoare de parametri pentru a susține viața așa cum o știm.
Probe a aterizat pe această planetă, acum 6 zile
și prima sa transmise
se așteaptă să ajungă din clipa în clipă.
Doamnelor și domnilor,
acesta e un moment fără precedent pentru toată omenirea.
Vedem primele detectări, așa cum am sperat.
Trebuie verificate, dar pare
a fi prezentă o formă de viață, o plantă.
Dumnezeule, viață pe Tanis.
S-a detectat viață, s-a detectat un habitat.
Dacă se verifică, e o zi monumentală pentru noi toți.
E numai o problemă de timp până vom trimite oameni acolo.
Procesarea și popularea, suntem nava coloniștilor.
Elysium a fost numai un bilet dus.
Cum am putut... s-o părăsesc?
Răzbunare, atunci.
Am iubit-o.
Trebuie să ajungem pe punte.
Trebuie să preluăm controlul navei înainte ca tipii ăștia s-o distrugă.
E prea importantă.
Payton, unde ți-e soția?
- Ce? - Adu-ți aminte de recrutare,
am fost soți și soții. Nu le puteam lăsa în urmă.
Sunt aici, undeva la bord.
Trebuie să o găsesc înainte de-a o găsi animalele astea nenorocite.
Încerc să le găsesc în compartimentul de dormit ale personalului ce nu-i de serviciu.
Stai, așteaptă, gândește întâi.
Îmi amintesc că au fost mii de pasageri ce nu făceau parte din echipa de dezvoltare.
- Familii. - Ascultă-mă.
Știi cât de mare e nava asta? N-ai idee unde ar putea fi soția ta
sau ale noastre.
Dacă te duci la o vânătoare de gâște sălbatice
nu vom fi mai aproape să ne scoatem din această situație
și vom avea mai puțin timp pentru a recâștiga controlul navei.
Odată ce preluăm controlul sistemului, găsirea lor va fi mai ușoară.
Mă auzi?
Dacă salvăm nava, le salvăm și pe ele.
- Markeri de securitate. - Poftim?
Arme neletale și anti revoltă.
De aproape pot face ceva stricăciuni.
Bine, o să-ți găsesc o cale să eviți rețelele principale de securitate.
Fără curentul principal nu vom putea deschide ușile.
Ascultă.
Dacă îmi spui drumul spre reactor, pot reseta meniul ciclurilor.
Știi cum să faci asta?
- Da. - E drum lung.
Trebuie să-ți găsesc un drum spre ușile de securitate.
Pornește și o să ajungem acolo.
- A treia intersecție. Markerul D-5381-X. - Bine, oprește-te.
Nu vreau să mergi prea departe. Trage-ți sufletul.
Nu am nevoie de odihnă. Încotro?
Nu știu încă. Așteaptă.
Payton!
Pandorum, i-ai simțit vreodată... sentința?
Din toate lucrurile pe care ți le puteai aminti, de ce l-ai ales pe acesta?
Te gândești la misiunea Eden?
Ce e cu Eden?
Tocmai mi-ai amintit de cea mai mare catastrofă a călătoriilor spațiale.
Ce te-a făcut să-ți amintești de Iad?
Îmi amintesc că a fost un fel de...
defecțiune cu hiper somnul.
După 2 ani în navă, unul dintre ofițeri a avut o cădere psihologică.
Doctorii s-au referit la el ca la sindromul ODS al pilotului.
Noi i-am spus Pandorum.
Controlând nebunește, a început să creadă că zborul era blestemat.
- Răul. - Ce a făcut?
A evacuat nava.
I-a lansat pe toți în neant.
5.000 de oameni au fost trimiși la moarte
printr-o apăsare de buton.
Noi cel puțin nu ne-am trezit într-un coșciug.
- Încotro? - La stânga la al treilea marker.
Încă două nivele înainte și suntem pe drumul spre corpul principal.
Ar trebui să fie ușor de acolo.
Nu poate fi bine.
Ce nu e bine?
Nu știu dacă n-am mers în cerc.
De ce? Ce se întâmplă?
Am mai văzut asta înainte. Asta e...
Asta-i diferită.
- Sunt capcane prinse de tavan. - Ai grijă.
Liniște.
Liniște!
Nu știu dacă înțelegi. O să te scot de aici, dar trebuie să faci liniște.
Înțelegi?
Bower, ești sigur că e o idee bună?
Ai grijă.
E din echipa șase.
Unitatea care trebuia să ne urmeze.
I-ai numele.
Liniște, liniște. Ușurel.
N-o să-ți fac rău, dar trebuie să taci. Mă auzi?
Shepard. Echipa șase, domnule.
Cred că sunt singurul. Am știut.
- Am știut că o să te întorci. - Ce?
- Unde ți-e echipa? - Echipă?
- Locotenentul meu și... - Unde-i naveta?
- Naveta? Despre ce vorbești? - Sunteți echipa de extracție, da?
- Nu. Nu. Sunt din echipa cinci. - Abia te-ai trezit?
- Ascultă-mă, a fost... - Habar n-ai ce se întâmplă.
- Tocmai asta îți spuneam... - Știi la fel de multe ca și mine.
- Nu știu nimic. - O să te potrivești.
- Ce faci? - Înlătur mirosul
- Mirosul? - Sunt mai iuți și mai puternici decât știi.
Dacă vin după tine, fugi. Fugi, nu te uiți în urmă.
Nu te pot aștepta.
- Cine sunt? - Nu te pot ajuta.
Să mă ajuți? Despre ce vorbești?
Bower, explică-i lanțul de comandă și ordinul direct...
Ești încă ofițer pe această navă și comandantul îți ordonă...
- Îmi ordonă? Asta-i amuzant. - Îți ordonă.
Nu mai există comandat pe acesta navă.
Du-te dracu'.
N-o să te salveze.
Pleacă dracu' de-acolo.
Ieși de-acolo.
Fugi. Du-te!
Nu înțeleg ce spui.
Nu știu ce spui.
Nu înțeleg.
Agricultor. Ești agricultor.
Da, sunt din echipajul de zbor. Da nu știu...
Nu știu ce se întâmplă.
Da, știu, dar nu eu conduc aici.
Încerc să aflu ce s-a întâmplat cu nava.
- Na-vă. - Nava.
Sunt în drum spre reactor.
- Re-actor. - Reactor, da, nu mai contează..
Rămâi aici.
Stai nemișcat și așteaptă...
să pornească sistemul de securitate.
și eu am să descurc problema asta.
La naiba.
Cine-i acolo?
Identifică-te.
Tu? Bower?
Tu trebuie să fii.
Ești bine?
Înțeleg
că... fiecare pentru el
să iasă din asta
Puțină
solidaritate nenorocită...
e cale lungă.
Vrei să trăiești.
Corect?
Am pierdut legătura cu comandantul meu.
Așa că am nevoie să-mi spună cineva cum ajung la reactor.
Știi.
E grozav, bine.
Putem lucra, împreună...
ca o echipă.
Să mergem.
Da, nu e compasiune aici, amice. Și pe mine m-a lăsat cu câteva vânătăi.
Ce dracu e asta?
- Ascultă cucoană, nu vrem... - Chiar ești din echipajul de zbor?
Caporal Bower, inginer la punctul de comandă.
N-am crezut că a mai rămas cineva din echipaj.
Ce s-a întâmplat cu noi?
O defecțiune de vreun fel.
Crezi?
Care-i planul?
Să găsesc reactorul, să ajung acolo.
- Abia te-ai trezit? - Da. Abia m-am alăturat petrecerii.
- Nu vei reuși. - De ce?
Mergi în direcția greșită.
Stai puțin.
- Vorbește încet. - Cine ești?
- Nimeni. - Vreau să-mi arăți drumul.
Către reactor?
Nu-mi place să cobor atât de mult.
Nimeni nu s-a mai întors.
Nu avem mult timp.
Putem pierde totul.
- Știi ce încerc să-ți spun? - Știi să pilotezi?
Poți pilota nava?
Să aterizezi dacă trebuie?
Da.
De cât timp ești trează?
Nu știu. Nu poți ști timpul aici.
- 2-3 luni. - Luni?
Liniște.
Vrei să fim omorâți?
Ce facem?
- Așteptăm. - Ce anume?
Vrei să mergi la reactor?
Ai încredere în mine.
Trebuie să plecăm.
- Ai încredere în mine. - Trebuie să plecăm acum.
- Așteaptă.
Trebuie să plecăm, acum!
Acum.
Ce naiba sunt?
N-am simțit niciodată nevoia să stau acolo ca să aflu.
Fuga, e întotdeauna cea mai bună opțiune.
Nu pot fi de pe nava asta.
- Ce sunt toate astea? - Dezvoltarea ecologică.
Carta embrionică, inventarul viu și repopularea vieții sălbatice.
Locuiești aici.
Protejezi toate astea.
Pentru noi le protejez.
Pe noi?
Când m-am trezit, eram cinci.
Am fost trimisă să caut mostre genetice.
Șapte ani mă colectat și am clasificat viața sălbatică de pe pământ.
Numai câteva au rezistat.
Am vrut să continui cu asta.
Asta...
e cu adevărat Arca lui Noe.
Această Arcă ține lumea în care vom trăi.
Dacă rămân numai 30% din specimene,
generațiile următoare nu vor trebui să lucreze în acest sens.
Nu știu dacă vor ajunge vreodată pe Tanis.
Tanis.
Nu ți-ai putut aminti?
Nu mi-am amintit...
cât de departe a fost.
A fost un zbor de 123 de ani.
Consideră-te norocos.
Le-a luat 3 luni ca să-și amintească.
Le-a luat chiar mai mult să deschidă nenorocita aia de ușă.
Amintirile vin numai pe bucăți.
Știu totul despre cripta asta și sistemele ei.
Dar tot nu-mi amintesc unde am crescut.
Sau numele fratelui meu.
Ți-e foame?
Da, sunt hămesit.
Poftim.
Are proteine.
Cum am devenit ca ăștia în numai opt ani?
Nava a fost construită să reziste și la copii copiilor noștri.
Cred că am fost adormiți mai mult decât crezi.
Vrei să intri? Vino să mă iei, nenorocitule.
Ajutor! Ajută-mă!
Ajută-mă!
Cine dracu' ești?
Fac parte din echipajul de zbor. Te rog... ajută-mă.
Ești în regulă, ești în regulă. Ușurel.
Stai așa, stai așa.
Cine ești? Cum te cheamă? Mă auzi?
Gallo.
Gallo? Asta e?
Caporal Gallo?
De unde vii, Gallo?
- De... pe punte. - De pe punte?
Ce s-a întâmplat? Unde suntem?
Poți să-mi spui?
Caporale!
Spune-mi!
Ce s-a întâmplat?
- Unde suntem? - Camerele de hiper somn ale personalului.
Cu grijă.
Nu mă face să miros.
Astea sunt goale. Unde dracu-i toată lumea?
Ar putea fi dedesupt.
Continuă să mergi.
Stai. Soția mea ar putea fi aici.
E din cei cu dezvoltarea? Inginer?
Nu, nu face parte din echipaj, dar soțiile au fost aduse aici.
- Atunci nu-i aici. - Știi unde-s membrii familiei?
Liniște!
Trebuie să continuăm să ne mișcăm.
Nu vrem să stăm la loc deschis prea mult timp.
Mai ales aici.
Unde mergi?
- Nu-l putem părăsi. - Nu-i cu mine, e cu tine.
Vrei să-l aștepți? Succes.
Așteaptă.
Ești bine?
Tu ești bine?
E rece.
Trebuie să fie sute. Am intrat.
Unde au plecat?
Trebuie să plecăm de aici.
Ar trebui să ieșim.
Nu!
Bower... mă auzi?
Ești acolo?
Ești din echipa numărul patru.
- Ce faci? - Doar verific.
Pentru ce?
Să mă asigur că ești bine.
Ai leșinat, erai isteric.
Cine naiba ești?
Sunt Payton, locotenent Payton.
Ești locotenent?
Ești din echipa 4, trebuia să fiți predecesorii mei.
Ai spus că ai venit de pe punte.
Da, și? Și unde naiba suntem?
- Nu pot obține navigația... - Nu, nu.
Ce vezi? Cum de toată chestia asta...
Nu sunt navigator...
- Toate aceste stele seamănă... - Stai liniștit, bine?
- Vreau să mă asigur că ești în regulă. - Sunt bine.
Ăsta-i sângele tău, caporale?
O parte din el, este...
domnule.
Al cui e sângele?
E ceva în neregulă cu ei.
E ceva în neregulă, cu cine?
Echipajul tău?
A fost... Pandorum.
A trebuit să mă apăr singur.
Ai făcut-o.
Pandorum...
Amândouă?
Nu mă crezi, nu?
Dacă i-ai fi văzut...
ai fi făcut același lucru...
domnule.
Credeam că știi încotro mergem.
Am încercat să ne salvăm fundurile.
Ușurel, bine. N-am arme, n-am arme.
Scuză-mă... vă rog intrați.
Intrați!
Bine.
Te rog...
veniți acum.
Locuiești aici?
Ce?
- Locuiește aici? - Bună!
Nu prea ai la ce să te uiți.
Dar...
nu pot intra aici...
- Decât dacă vreau. - Ai vrut și din echipaj?
Nu am avut idee că erau din echipaj.
- Ai întâlnit și alți piloți? - Nu...
de mult... mult timp.
De ce nu coborî ca să facem cunoștință
așa cum se cuvine?
- Am o întrebare pentru tine... - Unde vă duceți?
În sala reactorului.
Ai fost acolo?
Poate.
De ce...
vrei să mergi la reactor?
Vreți să plecați?
Dar înainte, să gătim.
Sunteți cam adormiți, nu-i așa, dar trebuie să recunosc.
E dificil de asezonat numai pe bază de ulei de motor.
Dar, dacă vă folosiți imaginația...
avem ceva aici,
care seamănă la gust cu...
ierburi rahat de câine cu usturoi.
De când ești treaz?
Să mă gândesc, ce zi e azi?
Marți, deci... n-am nicio idee.
Ei bine, gata. Încercăm?
E Kosher. Sunt bucătar, știți?
Scrie chiar aici pe tatuajul meu.
E sigur?
În comparație cu ce?
Lucrurile alea de acolo?
Ar fi putut fi ceva
ce s-a târât din cutiile
din laborator?
Nu, nu e posibil.
E un fel de formă de viață ce avem la bord.
Sau așa ceva.
A fost ceva ce era deja la bord.
- Cu noi în camerele de hiper somn. - Ce vrei să spui?
Cred că acceleratorul.
Aceasta enzimă sintetică din tuburile noastre de hrănire,
ne va ajuta corpul să se ajusteze și să se adapteze condițiilor de mediu de pe Tanis.
Din câte am văzut...
chestiile astea... s-au adaptat în schimb la navă.
Spui ca pasagerii tăi au suferit mutații?
Sângele nostru ar trebui să le oprească evoluția.
Nu contează dacă sunt afectate sau nu.
Poate că trăiesc mai mult decât credem.
Mai mult decât el.
Nu știi ce ni s-a întâmplat nouă.
Tu știi?
Sunt pe aici de ceva vreme.
Știu ce am văzut.
Ce crezi că faci?
Ce-i asta?
E doar un sedativ.
- Te ajută să te relaxezi. - Atunci ia-l tu.
Și relaxează-te.
Vrei să te potolești, așa-i?
Suntem în aceeași echipă aici.
- Cunoști simptomele Pandorum? - Ce?
Sindromul disfuncțional orbital. Pandorum.
- Le-am văzut înainte. - Ai fost martor la simptomul la mâna întâi?
Nu e ceva ce poți detecta cu ușurință.
Începe cu fiori și mâncărimi.
Febră lentă,
efectul secundar biologic al zborului în spațiul îndepărtat,
hrănind paranoia.
Și creierul paranoic hrănește efectele secundare.
Și apoi e febra... Te duce la nebunie.
N-ai cum să oprești febra, orice ai face.
Arzi tot.
Nu mă crezi.
- Nu am spus asta. - Cum de au avut-o amândoi?
Șansele sunt insurmontabile.
N-am avut de gând să-ți pun la îndoială reacțiile.
Cu toții știm că Pandorum
este afectată de orice traumă psihologică substanțială.
Are efectul declanșatorului emoțional.
Așa au spus.
Cum crezi că vei reacționa tu?
Tu știi adevărul.
Adevărul.
În legătură cu ce?
Cum va aclama lumea
la tunetul celei mai puternice creații a pământului,
Elysium.
O scânteie mică
care să aprindă cerul pentru eroi.
A se avânta mai departe și mai departe
decât orice mașinărie a omenirii.
Și astfel am dormit liniștiți și adânc,
cum n-a mai făcut-o nimeni.
Și au rămas trei mici indieni să aibă grijă de magazin.
Eram doar la al doilea termen. Toate sistemele de zbor erau normale.
Am observat simptomele la comandantul meu și la al doilea locotenent. Simptome blânde.
Am crezut că nimic nu va deveni o problemă.
Până ce am recepționat transmisiunea.
- Ce transmisiune? - Mama Pământ.
Apelul final. Toate creațiile lui Dumnezeu,
terminând cu simple cuvinte de îmbărbătare.
Sunteți tot ce a mai rămas din noi.
Succes.
Dumnezeu să vă binecuvânteze.
Și vânt din pupa.
Pământul...
a dispărut?
Spulberat.
Am măturat toate frecvențele și dispăruseră.
Într-o zi erau acolo, iar în următoarea, nimic.
Într-o zi?
Trebuie să fi fost ceva nuclear, sau un asteroid.
Contează? Membrii echipei mele n-au primit vestea prea bine.
Am vrut să trezesc echipajul inițial.
Dar al doilea locotenent trecuse deja peste limită.
Cu cei trei indieni purtând povara,
nu mai erau legi și nimic de care să-ți pese.
Cele trei suflete au avut destinul distrus
pentru că au fost...
Apoi... a rămas numai unul.
Unul singur a rămas.
Ei erau comandanții mei.
Oamenii care m-au îndrumat prin primul antrenament.
Dar nu mai erau ei...
Dispăruseră.
- Nu am avut de ales. - Caporal Gallo.
Numai unul a rămas, singur cu destinul său.
A refuzat să se ducă la culcare, deci ce a făcut?
A rămas și s-a jucat în camera sa.
Un mic joc neplăcut
cu prada adormită.
A fost măcelar, a fost stăpân,
a fost amândouă, Dumnezeu și Diavol,
cum ar spune unii. Băiatul a crescut cu bărbăție,
un auto proclamat rege, stăpân peste vasul său,
casa a păcatului său.
I-a risipit pe toți cei care s-au purtat bine.
S-a exilat în compartimentul încărcăturii
pentru a se apăra de ei,
curățându-le existența.
Răul... a crescut.
Regele n-a vrut să se mai joace.
S-a întors la patul somnului liniștit
și regele a adormit.
Un nouă lume a răului a crescut
în timp ce noi plângeam.
Cu toții știm că Pandorum este grav afectată
de orice traumă psihologică substanțială.
Ce faci?
O să ne mănânce.
Nu e ceva personal, prieteni doar că...
supraviețuirea
e probabil pentru...
depravați.
Da, marinarii mei.
- Ne-ai gazat. - Da.
Și îmi pare rău, dar nu pot să vă las să participați la joc.
Mai bine ne omorau mutanții.
Nu trebuie să faci asta. Putem salva nava.
Nu te mai obosi și cruță-ți vorbele.
Supraviețuiești numai atât timp cât ai o inimă.
Știi, lucrurile corecte au nevoie de obiectele corecte.
Adică...
nu ne-a mai rămas nimic.
Prostul dracu', pot salva nava asta nenorocită.
Întrebarea este...
ce-ar fi mai prostesc?
Să sper ca nava să apuce încă o zi,
să ne țină în viața câțiva ani...
Sau să crezi în cineva care este suficient de disperat încât va spune orice?
Adu-mi aminte de prietenă...
Ascultă la navă.
Ce-i cu nava?
Ascult-o!
Căutarea reactorului e în faza finală.
A rămas mai puțin timp decât am crezut.
Faza finală
înainte de a se opri... înainte de a pierde totul
și pe toți cei de la bord.
Dacă nu-l resetăm, acum,
totul e pierdut.
El este... a fost...
Hei, ascultă...
Am înțeles.
Ce?
Ai făcut ceea ce a trebuit să faci.
Ai reușit... nimeni n-o să te judece.
Nimeni n-o să te judece.
Tu... ești supraviețuitorul.
Și în acest moment... noi...
trebuie să resetăm reactorul.
Cât mai durează...
până ca nava să moară cu adevărat?
- Nu știu. - Ghicește, la naiba.
Șase ore... plus.
Ei bine?
Suntem implicați amândoi și am nevoie de radioul tău, n-avem prea mult timp.
Payton, recepționezi?
Recepționezi, mă auzi?
Payton, recepționezi? Mă auzi?
Sunt aici.
Unde ești?
În compartimentul bagajelor, undeva sub nivelul B. La jumătatea navei, sector 12.
Cred.
Cum naiba ai ajuns de cealaltă parte a navei?
Reactorul se oprește repede.
Vreau să accesezi banca de memorie la ultima supratensiune
și să-i faci o testare complexă.
Accesez banca de memorie acum.
Fac testul complex.
N-o să-ți placă asta.
Testul spune că ai mai puțin de 47 de minute până la cedarea completă a sistemului.
Nu e mult, cum ajungem acolo?
Vreau să ne dai o cale. Înțeles.
Mișcă-te.
- La naiba. - Un copil. Nu-i decât un nemernic de copil.
Respiră.
Mici nemernici. N-ați văzut asta.
N-o să meargă, sunt prea mulți.
Trebuie să fii aproape de un L.S.
Grozav. Acum suntem înțepeniți aici.
Ce-i așa de important de partea cealaltă a ușii?
Puntea...
preiei controlul conducerii...
- Imediat ce ajungi pe punte. - Asta n-o să ajute.
Nava e pe moarte, ar trebui să ne concentrăm pe salvarea noastră.
Așa e,
cercetașul o să ne salveze.
Poate s-o facă.
Acum 24 ore nu știa nici cum îl cheamă.
Iar tu crezi că e pregătit să reconfigureze un reactor nuclear?
Stai. Nici măcar nu știm încotro mergem.
Ce faci?
Sunt familiile noastre,
ale personalului de zbor.
Sunt cu toții morți.
Ai văzut-o?
Nu, ea...
nu-i aici.
Nar fi venit cu mine.
Nu e în zborul ăsta.
M-a părăsit.
N-a mai rămas nimic pentru mine acolo.
Trebuie...
de asta am plecat.
Atunci...
ți-a salvat viața.
Dezgustător.
Trebuie să ne mișcăm. E o navă mare.
- Pentru ce? - Ce?
Pentru ce?
Sunt morți cu toții.
Nu a mai rămas nimic.
- Taci din gură. - N-a rămas nimic la care să ne întoarcem.
Te înșeli.
Am fost meniți să fim împreună.
Și am fost meniți să supraviețuim.
Iar acum e mult mai important decât oricând.
- Pierdem vremea. - Îmi amintesc.
Ce?
Am fost aici...
Soția lui Payton...
Mirriam
Îmi amintesc.
Bower avea dreptate într-o privință.
Odată ce asta se oprește, suntem ca și morți.
Ce spui?
Spun, că odată terminat și noi suntem terminați.
Dar încă mai avem o cale de ieșire.
Ce sugerezi... caporal?
Încă ne putem lansa navete.
Înainte ca sistemul de aprindere să fie complet mort, domnule.
- Asta-i sinucidere. - Obținem câteva zile.
Ceea ce e mai bine decât ce avem aici.
Reactorul e aproape... Ești aproape...
Da. Asta e.
O coborâre în însăși Iadul.
De cât timp crezi că e oprit reactorul?
Chestia asta se poate topi când va încerca să reaprindă miezul.
- Nava asta poate fi ruptă în două. - Liniștește-te, caporale.
Nu abandonăm nimic și nu lăsăm pe nimeni în urmă.
Nu putem rămâne pe nava asta. O știi la fel de bine ca mine.
Am spus să te liniștești, caporale.
E un ordin.
Cristoase atotputernic.
Începe.
S-a făcut.
Trebuie să ieșim din asta.
- Ai încredere în mine. - Să am încredere?
Cum să am încredere în cineva care care nu e sincer nici cu el.
Mai avem timp.
- Dacă acei... - Nu fă asta.
Ce să nu fac?
Nu-mi vorbi ca unui copil care are nevoie de o asigurare.
Atunci calmează-te.
Cunosc nava și știu de ce în stare mai bine ca oricine.
Știu ce poate și ce nu poate să facă. De ce ne mai certăm?
Dacă vrei să rămâi aici să mori, e alegerea ta.
Ți-am dat un ordin.
Nu mie.
- Nu mie. - Caporale.
Cine a fost irațional aici, locotenente?
Cine delirează?
Plec de pe navă. Călătoria s-a terminat.
Bine!
E bine, camarade.
- Nu te arunca singur în spațiu. - Taci.
O să preluăm nava. Bower o să repornească reactorul...
Taci.
Nu echipajul a fost bolnav, nu-i așa?
- Termină codul. - Uită-te la tine.
- Tu ești cel care i-a ucis. - Termină-l!
Ce faci?
E pentru binele tău.
Simularea lansării.
Ce naiba faci?
Nu te simți bine.
Ai nevoie de tratamentul potrivit.
Lasă-mă să ies, la naiba!
Deschide-o!
La naiba, e un ordin ticălosule!
Nu e vina ta.
O să-ți scot mațele, javră nenorocită.
Deschide. Deschide sau o să te ciopârțesc.
Mintea ți s-a întors împotrivă.
Mă omori.
O să murim cu toții, caporale.
Sfinte Sisoe.
La naiba!
Du-te dracu'!
Vin!
Grăbește-te!
A fost lansată scrierea manuală.
Haide, haide!
Atenție, relansarea reactorului. Descărcare.
A reușit.
- Cercetașul a reușit. - Ai dreptate.
Acum... lasă-mă să ies.
Te pot ajuta.
O să te ajut.
Ce... ce faci?
Te rog nu încerca să ajungi pe punte.
Nu vrei să mergi acolo, caporal.
Ce-o să le spui?
Cum o să te întorci aici?
- Taci. - Nu știi ce ai făcut.
- Unde crezi că mergi? - Liniște!
Gândiți-vă la ceea ce faceți, domnule.
Taci dracu' din gură!
Nu te vor lăsa să scapi cu asta.
Taci!
Sunt peste tot!
Amândoi știm cine are nevoie de glonțul ăsta.
- Dă-te înapoi. - Cine e cel care suferă aici, domnule?
Vorbesc serios!
Ce vrei de la mine?
Ai grijă de tine.
O să te ciopârțesc dracului.
Cine ești?
Am reușit.
Am fost cu băiatul tău.
L-am ajutat să pornească...
Da o să zburăm...
Unde ți-e locotenentul?
Nu e locotenentul meu.
Unde suntem? Suntem pasageri?
În cabina de zbor.
Ne va permite să aflăm cât de departe am mers.
Se pare...
că blândă mea,
lipsa de memorie mi s-a terminat... locotenente.
Cine naiba ești?
Gallo, caporal.
Am fost mai tânăr decât tine când am sosit la bord.
Nostim, nu-mi pot aminti nici măcar cum era, înainte să înceapă acest zbor.
E tot ce am.
Dacă vroiai să primești transmisiunea finală,
trebuia să rămâi treaz pentru rotația schimbului ca să-ți ucizi echipajul.
De unde naiba știi asta?
Unde suntem?
Dă-i drumul... aruncă o privire.
Tu să-mi spui.
Ce ai făcut cu noi?
Nu pricepi, puștiule.
N-a mai rămas nimeni să ne judece.
Unde-s stelele?
- Dumnezeule! - Dumnezeu?
A supraviețuit Dumnezeu? E mort cu restul umanității.
Legea și ordinea, bun și rău. Am rămas numai noi.
Crezi că tu vei fi acela care să mă judece pe mine?
- Vrei să încerci? - Când o să vreau, o să afli.
Suferi, fiule.
Pot vedea asta pe fața ta.
Am fost acolo.
Imaginează-ți pentru un moment.
Imaginează-te fără moralitatea ta.
Te vei surprinde singur.
E lăcomia supremă.
Cum?
Asta e libertatea.
- Asta-i Pandorum. - Pandorum!
Pandorum, nu despre asta e vorba.
Știu că primul impact e înfricoșător, nu ăsta-i sentimentul acum?
Înfricoșat... lasă-l...
De cealaltă parte e puritatea cristalului...
Puritatea... lumina...
Taci!
- Ce e acolo? - Tu, te opui, asta e.
Trebuie să renunți la conceptul ce te stăpânește, de realitate.
Vrei insigne din partea vechii lumi?
Amândoi știm că asta nu va merge prea bine,
pentru că ne-au terminat planeta. Viața e viața.
Și tot ce a rămas e ceea ce este.
Nava asta e scena creației însăși.
- O lume nouă. - Taci!
O nouă lume. Starea naturală, dura...
- Ce vezi? - Frumoasă, perfectă.
Îți ofer regatul
și tot ce te trage înapoi,
e propria-ți frică.
Cercetașule...
Cercetașii... legea
cred că va fi dureroasă pentru ce ai făcut.
Cred că o să scot boala din tine.
- Bower! - Ce este?
Deja ne-am prăbușit.
Am sperat...
In tot acest timp...
Chestia asta nu cred că aterizează singură.
Nici nu plutește bine, nu-i așa?
Îți iau teama.
Adevărat.
E adevărat...
Vin înăuntru.
Bravo.
Vin înăuntru.
Ce faci?
De ce nu tragi?
Ești nebun?
El e acolo?
Nu e el.
- Trebuie să plecăm de aici. - Așteaptă.
Nu se poate. Nu pot muri. Nu pot...
Calmează-te!
Ce?
- Mă sufoc. - Respiră.
Respiră!
Acum e sigur să te trezești.
Evacuare de urgență.
Subtitrarea: Dorula/FlorinA www.subtitrari-noi.ro/Subtitrari-noi Team